ХАЙД, ДЖЕКИЛ И АЗ = Епизод 4 =
Да, директоре. Току-що се събуди.
Запътил съм се!
Момичето, което спаси живота ти и ме събуди.
Чанг Хана е същото това момиче.
Чанг Хана…
дръпна спусъка.
Наясно съм, че Чанг Хана е важна и за теб, особено сега.
Защо? Защото е свидетел по случая на д-р Канг.
Мислейки за това… Ще добавя ново правило към договора ни.
Протокол 20. Защитавай Хана.
Това е най-новото ни правило.
Реклами, вестници, интернет, листовки. Веднага.
За д-р Канг ли? - За кого другиго?
Претърси лабораторията и дома й. Събери документите.
Разлепи плакати около болница. Предложи някаква награда.
Разбрано.
Той ще продължи да се появява.
Моят MSP вече няма значение. Не знаем къде и кога ще се появи той.
Предполагам, че е така.
Когато той го пожелае, показателите нямат значение.
Д-р Канг е единственият начин…
Да се отърва от Робин.
Да. Лечението, за което тя спомена последния път.
Затова трябва да я намерим. Нямаме време. И…
Чанг Хана…
Какво да направя?
Какво? Принцът от моста е кой?
Чу ме.
Спасил те е веднъж преди 15 години и сега отново?
И е брат близнак на директор Гу?
Точно това казах. - Невероятно!
Нали? Ти знаеше ли, че директорът има близнак?
Не, за първи път чувам.
Май никой не знае. - Да.
Дали са като съперници? - Съперници?
Знаеш как е сред богатите. Забравили са за единия,
когато са избирали наследник. Директор Гу е доста агресивен.
Това ли правеха… - Какво?
Тайният екип на директора преследваше Робин и бяха брутални.
Значи сме прави! За тях единият е като аутсайдер!
Понякога такива ги заточват в чужбина.
Дори в днешно време?
Богатите правят много неща, които ние не схващаме.
И имат много тайни.
Хей, започнала си със скиците? - Да, имам няколко идеи.
Мостът на Ангела? Така ли ще се казва?
Защо не помоли някого за помощ? Що за рисунки са това?
Стига си зяпала.
Как спа? Добре ли се чувстваш?
Може да не отговаряш. Ще ти се обадя после.
Кой е, а? Кой?
Той ли е?! Какво е това?
Тревожи се за теб? Или пък те преследва?
Е… не мога да знам.
Отърви се от нея.
Моля? От Чанг Хана? - Да.
Не искам да я виждам. Циркът също.
Ами разследването?
Ще я компенсираме, ако си спомни лицето на нападателя.
Дай й бодигард, ако й трябва, но… не я пускай да идва тук.
Тя ще се съгласи ли?
И да не се съгласи, това не зависи от мен. Тя е спусъкът…
Не разбираш ли какво значи това?
Ако тя не съществува, Робин също няма да го има.
Кълна се, че ако Робин беше друг, щях да го убия.
Чрез отрова или с убиец… Но не мога.
Ще стане само, ако се самоубия.
Защото сме един и същ човек. И това…
Подлудява ме.
Успокой се. - Онова преди 5 години…
Няма да се повтори.
Никой повече няма да пострада заради мен.
Страхувам се… че ще се случи пак.
Няма да го позволим. Няма.
Робин не знае всичко, което се случи тогава.
Това ме плаши дори повече.
Чанг Хана е. Добре съм. Ти как си, Робин?
Какво е това?
Този луд…
Какво има?
Чанг Хана е от Щатите, така ли? - Да, от Лас Вегас.
Прати я обратно. Нека й направят хипноза,
за да не си спомня нищо от Корея.
Защо ме боли? - Моля?
Чувствам се като пребит. Защо ме боли?
Всъщност…
Ударил си ме? - Не, никога не бих.
Тогава защо ме боли? - Може би…
Може би е заради въжето, с което се люлеехте с Хана.
Въже? Какво въже?
Онова нещо, което тя носи в чантата си?
И двамата заедно сме правили нещо с него?
Защо ще ни е да…
Преди 4 дни, на 21-ви в болница "Ханкьол".
психиатърката д-р Канг Хие е била обявена за издирване.
На 21-ви в 16:50 ч.
Канг Хие се е обадила в полицията.
Те отишли на адреса, откъдето е било обаждането, но нея я нямало.
Не е имало следи от насилие.
Не са липсвали никакви ценности.
Камерите били изключени по-рано.
Тези факти са доказателство, че престъплението е било планирано.
Има свидетел, който би могъл
да разкрие самоличността на нападателя…
Кога ще успея да стигна?!
Ей, не може така.
Сигурно ще кажеш "Ти жена ли си, или какво?"
Вече не съм твоето момиче.
Скоро се връщам, Робин.
Трябва да закусиш. - Не мога, ужасно закъснях.
Татко, в съня ми… - Да?
Ухапа ме една огромна анаконда.
Какво значи това?
Боля ли? - Ужасно.
Кървеше ли? - Много!
Глупав сън. - Моля?!
Трябва да вървя. - Добре.
Сигурно ще се види с някой скъп приятел.
Аз съм, Робин. Върнах се. Ще се видим скоро.
Наистина ли се е върнал?
Д-р Канг е работела за Следствения отдел,
използвайки хипнозата…
Директор Рю Сънгьон е тук.
Викали сте ме? - Да.
Имам една молба.
Кажете ми.
Д-р Канг…
Тя се занимаваше с безсънието на Соджин.
Да. Преди малко видях новините.
Как е възможно… - Още не знаем.
Соджин е шокиран от това събитие.
Искам ти да се заемеш с делата му.
Ще го направя. Не се безпокойте.
Разгледай случая с докторката… по-обстойно.
Добре ли си? - Защо?
Д-р Канг. Видях новините.
Шефът ме извика заради това.
Защо? - Тревожеше се за теб.
Иска да поема с част от работата ти.
След час има насрочено някакво събитие, нали?
Спокойно, ще се заема.
Имаш малко прах… - Не се тревожи.
Имаш си свои задължения. Приходите ти са паднали.
Вчера…
Бил си ти? - Какво?
Поел си риск, за да спасиш някого във Венецианския салон.
Вярно ли е?
Не. Не съм такъв човек.
Не съм спасявал никого, нито съм се гонил или бил с пазачите.
Нито пък съм се люлеел на въже.
Люлеел си се на въже?
Въже? - Забравете.
Вземи най-ранния полет.
Дадох ти достатъчно шансове и дълго чаках.
Не мога повече.
Напусни.
Не знаем колко често ще се показва,
също и какви проблеми може да причини.
Ами д-р Канг?
Аз ще я намеря. - Няма да успееш.
Просто ще я забравиш.
Татко… Ти си успявал да се откажеш дори от сина си.
Да…
Дори сега мога да го направя.
Винаги.
Ти си единствената ми слабост.
И в същото време… си единственият ми син.
Но защо си толкова слаб?
Защо не можеш да ми даваш сила?
Старая се.
Правя повече, отколкото искаш. Старая се да ти угаждам.
Винаги си ме карал да се самоосъждам. - Ти ме караш да правя същото!
Трябва да си здрав… и нормален… за да спра да се виня изобщо.
Просто искам да си вървиш.
Това ли било?
Не бива да ме виждаш, за да спреш да се осъждаш.
Само затова ли трябва да се махна?
Ти си страхливец, татко.
Щом съм твой син… мога да последвам примера ти.
Какво искаш да кажеш?
Болестта ми, която ти така искаш да скриеш…
Мога да кажа на хората истината.
Ти… - Да!
Приеми го като заплаха. Просто ме остави на мира.
Аз ще реша дали да се откажа от позицията си
и дали да отида в Щатите.
Заеми се със събитието. - Добре.
А за Чанг Хана…
Изпратих съобщението.
Ънчанг. - Защо не си вдигаш телефона?
Къде си? - Почти стигнах.
Какво?
Ънчанг!
Какво става?
Договорът е преразгледан. Трябва да напуснем днес.
Да не е полудял? Нима приема това като игра?
Гледам да се разбирам с хората, но той прекалява.
Как може да анулира договора просто така?
За 3 дни два пъти ни създаде проблем!
Да го съдим. Тук има закони.
Можем да пуснем това и в интернет.
Ще платят и ще спечелят делото!
Депозирането струва 10 милиона, а наказанието ще е 30.
Директор Гу! - Спри я.
Разбира се. - Директор Гу!
Почакайте, директоре. Директор Гу!
Чакайте, трябва да говоря с него! - Вървете си.
Хайде.
Накъде? Трябва да говоря с него.
Отиваме. Ще те заведа при него.
Аквариумът е отворен. Пресконференция.
Могат да влизат само репортери.
Репортери и…
Тези.
Имам познати тук.
Сигурно всички са чели "20,000 левги под водата".
Когато четях тази книга като дете, си представях морето.
Пресъздадох го такова, каквото го виждах.
В центъра на града.
Готови…
Още веднъж. Не стойте така уплашено.
Аз съм Чанг Хана.
Кажете "зеле"!
Ако не говорите с мен,
ще ви заведа дело за нарушаване на договора.
И то пред всички репортери тук.
Изобщо не се шегувам.
Сериозна съм. - И една последна.
Усмивка!
Здравей, тате е малко зает…
Какво каза?
Що за глупава шега?
Шега?
Нима договорът за вас е детска игра?
Досещате се защо трябва да се държа така.
Защо ни уволнявате този път?
Заради онова вчера?
Знам, че ако ви бях послушала,
онова във Венецианския салон нямаше да се случи.
Беше глупаво. Съжалявам.
Глупаво? Де да беше това! - А какво беше?
Събуди Робин за пръв път от 15 години.
Трябваше да ми кажете как да действам.
Как е правилно, след цялото това време?
Директоре? - Презирам хората като теб.
Тези, които не разбират лошото, което са сторили,
и продължават да повтарят една и съща грешка.
Значи казвате… - И не разбират,
че вече е твърде късно за каквото и да било.
За какво говорите?
Заради теб се случиха много неща, които не биваше да стават.
Аз ли съм виновна за всичко през последните няколко дни?
Не, разбира се. - Тогава?
Поличба. Съществуването ти е като някаква поличба.
Затова ще стоя далеч от теб.
Що за глупост?
Просто не сте имали достатъчно късмет заради мен, това е.
Но другите от трупата?
Защо трябва да уволнявате и тях?
Ще ги компенсирам.
Не сме се договаряли кога точно да ги уволнявам.
Значи ще зарежете всичко? Дори и моята терапия?
Ще ти платя, ако решиш да помогнеш, но без никакви сделки.
Това е грешно.
Отнемате им всичко, защото сте се почувствали неразположен?
Не е толкова просто.
Но онова, което се случи в деня, в който се срещнахме…
То засягаше моя живот.
Нека спрем да се бъркаме в живота на другия.
Почакайте!
Откъде го имаш? Мое е. Върни го.
Не мисля. - Моля?
То е на Робин.
Нещата на Робин са мои. Той не притежава нищо. И…
Никога повече не споменавай името му, особено пред други.
Робин беше там.
В деня, който е така важен за вас.
В деня, в който избягахте от себе си.
Д-р Канг беше там. Робин също.
Когато бяхте нужен, вие избягахте.
Но Робин остана вместо вас.
Мислиш, че се шегувам?
Повече не споменавай Робин!
Директоре!
Няма нищо. Затворете очи.
Затворете ги.
Добре ли сте?
Паника… или нещо подобно?
Защо лежите там?
Значи вече няма нужда да помня лицето на заподозрения?
Напротив! Все още се нуждаем от вас.
Тогава не заслужавам такова отношение.
Той е чувствителен, всичко може да разстрои нервите му.
Тези инциденти го направиха още по-неприятен.
Ако намерим д-р Канг, всичко ще се оправи.
Не бива да се тревожи за нищо друго.
Какво е това изражение? Какво ти каза?
Ами…
Не, нищо, аз ще се погрижа.
Ти кажи на другите да се държат. - Какво планираш?
Имай търпение.
Юн Теджу ли е? Обажда се Чанг Хана.
Добре ли сте? Чух за инцидента вчера.
Така ли? Много се радвам.
В момента съм зает. Час по-късно?
Да, ще се видим тогава.
Да.
Извинете, започваме ли? - Да.
Много хубаво място.
Подстригали сте се! Стилът на Бекъм? Или пък стил "кактус"?
Седнете…
Робин се връща! Какви фенки сте с тия тъжни погледи?
В друг писателски фенклуб ли ще отивате?
Не е публикувал нищо от 5 години.
Да, нито една трошичка не ни е оставил.
И лицето му не сме виждали. - Тишина!
Щом не можете да чакате, напуснете клуба!
Изобщо не сте разбрали!
Искате документите по случая с д-р Канг?
Подкупвате ли ме?
Накъде гледате? Не съм приключила. Гледайте мен!
Гледайте в мен!
Ехо, момичета, внимавайте!
Казах да гледаш мен! - Не! Гледайте мен!
Гледай мен!
Красива сте.
Във вашите очи може да съм глупаво ченге,
но служа с чест на държавата си!
Не целях това.
Това…
Никакви маниери нямате!
Това е, задето ме разстроихте.
Робин със сигурност ще се върне при нас.
Соджин. Какво е това?
Директор Гу? - Хванахме го.
Мислех, че е светец, но явно води двойствен живот.
Безсрамник. - Изглежда ми като друг човек.
Явно е щастлив.
Така изглежда. Тя е млада и красива.
Има ли нещо? - Не.
Все пак е интересно.
Знам, че е малко късно… - Няма нищо, седнете.
Чух, че вчера е имало инцидент. Добре ли сте?
Да, добре съм.
Но…
Можете да ми кажете.
Вчера мислех за това.
Когато излязох на сцената, онова нещо падна.
Сякаш някой го беше изпуснал нарочно.
Заподозреният може да е бил там? - Да.
Възможно е да съм го засякла преди това.
Хайде да се опитаме.
Трудно е, нали?
Сигурно ви е трудно.
Вероятно не ви се прави.
Съжаляваш за всичко. "Защо отидох там тогава"?
"Нямаше да се случи, ако не бях отишла".
"Защо трябваше да ставам свидетел"?
"Ако не си спомня
и те не заловят престъпника, не намерят докторката,
какво ще правя аз?"
Нормално е да мислите така.
Ще опитам.
Поправи го. - Какво му се е случило?
Знаете ли какво, а?
Баща й е бил в цирка през целия си живот.
Починал е преди няколко месеца.
Върнала се е, за да продължи делото му.
Всички в трупата очакват да ги поведе.
Всичките сигурно си имат семейства.
Нищо чудно, че й тежи.
Големите отговорности правят живота ти труден.
И? Какъв е предметът на темата? - Мога ли да го споделя?
Не, просто си вдигни телефона. - Моля?
Да, детектив Нам. Разглеждате ли го?
Да, както се разбрахме. Намерих тетрадките и информацията.
Тетрадки? И?
Приличат на важни научни бележки, пратих ги на Юн Теджу.
Добре.
Може ли такава грубост?!
Приготви колата.
Къде отивате? - Намерили са записките й.
Планът за лечение, който тя ми предложи, може да е там.
Един балон се спука.
Къде? - На тавана.
Има ли и друго там? - Полилей…
Има и човек. - Виждате ли лицето му?
Мъж е! Носи шапка.
Разгледайте лицето му.
Чанг Хана!
Какво има? - Пада!
Той е изчезнал.
След като полилеят падна…
Него вече го няма?
Да.
Беше там. - Какво?
Не, нищо.
Директор Гу беше там
Добре мина.
Макар и да не излезе нищо.
Права сте, Хана. Той е бил там.
Полицията разгледа записите от камерите.
Видели са нещо горе, точно както и вие.
Наистина ли?
Добре ли спите?
Страдате ли от безсъние? Или имате кошмари?
Случиха се толкова неща, че нямам време за такива глупости.
Много благодаря, че ме приехте днес.
По-добре вземете това.
На мен ми помага, когато не мога да заспя и нещо ме тормози.
Съжалявам.
Сигурно и вие започвате да се отчайвате.
Има много отчаяни хора, но аз ги бия всичките.
Не вярвах, че ще се върнете.
Хората не си помагат, освен когато не са близки с жертвата.
Благодаря ви, че дойдохте.
Седнете.
Били са намерени бележките на д-р Канг?
Да, чух от полицията, но не съм разглеждал нищо.
Трябват ми само файловете на мое име.
Няма нищо с вашето име.
Как така?
Погледнете.
Има 500 хиляди файла и всичките са закодирани чрез числа.
Всичките са снимки.
Вероятно са използвани за лечение.
И аз се изненадах от числеността им.
Ако се притеснявате за лечението си, мога да ви помогна.
Не.
Това е просто едно безсъние.
Добре.
Не знам дали ще намеря нещо за вас, но ще потърся.
Ще съм ви много благодарен.
Това е на Чанг Хана.
Тя е била тук?
Я, това е Чанг Хана.
Да я качим ли?
Тъмно е, и ако нещо се случи пак…
Гледай, мотор!
Внимавай!
Стига си създавала проблеми.
Твое ли е?
Не се получи.
Опитах се да си спомня.
Вече ти казах. Ще ви компенсирам, но няма да подписвам договори.
Дори и да откажеш да помогнеш, пак няма да подпиша.
Каквото и да направя, няма да промениш мнението си?
Зловещи чувства и нещастие…
Това не е всичко, нали?
Трябва да има истинска причина.
Добре, ще си отида.
Не е нужно да ми плащате, но…
Нека поне циркът продължи да съществува.
Няма значение какво ще работят.
Добре.
Благодаря.
Ще продължа със сеансите.
Не заради вас.
Ако не намерим д-р Канг…
Едва ли ще мога да спя спокойно.
Не е нужно да ми благодарите.
Това е… моята същност.
Това си ти? Не е особено впечатляващо.
Знам…
И…
Връщам си думите назад.
Че сте избягали.
Вземи.
Провалих се.
Той отново се появи.
Гу Соджин?
Ало? - Къде си?
Робин?
Защо се изненадваш? Казах, че ще ти се обадя. Къде си?
Аз? В цирка съм.
Можеше да ми кажеш, че затваряш.
Плакала ли си?
Не, не съм.
Влезе ми нещо в окото.
Много са ми големи очите и нещо все попада в тях.
Сериозно ли?
Не е ли смешно?
Не е? Извинявай.
Това вече е друго.
Ако се смееш и плачеш едновременно… нещата не са наред.
Това е още тук?
Баща ми го направи за мен.
Беше ме страх, когато за пръв път се качих на въжетата.
Един ден татко ми го посочи
и ми каза…
"Това е голямата ръка на тате".
Ръка?
"И да се провалиш, няма страшно".
"Ръката на татко винаги ще бъде там".
Искаш ли?
Трябва ли все пак да си тук?
Чувала ли си нещо за мен?
Не ме познават много хора.
Просто така питах.
Соджин сигурно е казал нещо.
Не много.
Съмнявам се.
Любопитно ли ти е?
"Щом си има семейство, защо е избягал"?
"Защо Гу Соджин полудява, когато той се покаже"?
Не би трябвало да се вълнувам от семейната ти история.
По-късно… По-късно ще ти разкажа.
Добре. По-късно.
Но аз си тръгвам.
Къде?
Може би ще се върна в Щатите.
Не веднага, а когато свърша каквото трябва.
Защо? Случило ли се е нещо?
Просто така.
Вероятно ще успеем да се видим пак.
Гу Соджин ли…
Той ли ти каза да си тръгнеш?
Ами… да.
"Шоуто и парадът не струват".
Каза нещо подобно. - И ти не му отвърна?
"Шоуто ми не струва? Характерът ти не струва!"
Можеше да кажеш това. - Характерът?
Изглежда и говори прилично.
Ние с него си приличаме по това.
Само че характерът му е проблемен. Отвратителен!
Съгласна съм. Много е гаден.
Гаден, ето! Трябваше да му го кажеш!
А нещо друго? Мога да му предам.
Идиот. - Идиот?
Това е слабо. Нещо друго.
Нещо по-яко. - Яко?
Боклук!
Да, това е добро. Друго?
Магаре. - Магаре! И още?
Избухлив, жалък загубеняк! - Избухлив, жалък и загубеняк!
Супер отвратителен! - Много добре! И?
Да гориш във вряла вода!
Да гори!
Ами косата?!
Да я залиже на другата страна!
Как боли!
Какво ми става?
Какво е правил пък сега?
Съжалявам.
Съжалява?
Аз съм. Изглежда е направил нещо много лошо.
Казва, че съжалява. Обикновено не се извинява.
Разбери защо съжалява…
Директор Гу.
Много ви благодарим.
Благодарите?
Задето подновихте договора.
Много ще се стараем.
Дори не е измил ръцете си!
Съжалявам. - Този малък…
Намерих го сутринта, когато дойдох в офиса.
Много се изненадах. Не вярвах, че ще решите така.
Защо все пак стигнахме до 80 страници и 208 клаузи?
Е, макар и да изглежда по-истински така…
Явно доста сте го обмисляли.
Пък и къщата…
Къщата? - Казахте, че съм част
от програмата за защита на свидетели
и трябва да се погрижите за безопасността ми.
Малко е странно, но все пак ще приема.
Ще живееш тук? - Да, има го в договора.
Много се тревожех за Хана. Благодаря ви.
Грижете се за нея.
Благодаря!
Робин, копеле такова!
Съжалявам.
Животът понякога е пълен с неща, които не можеш да контролираш.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015